Millt sagt i SD-Kuriren 2002-2005 |
![]() |
Nummer 57:
Vad är problemet? En som har makten att formulera vad som "är problemet" har ett viktigt politiskt försteg. Man talar om problemformuleringsprivilegiet. Detta privilegium innehas av dem som kontrollerar eller har goda kontakter med massmedia.
Alexander Gabelic på svenska FN-förbundet skriver i februari 2004 på DN Debatt:
"Personer med utländsk bakgrund är sämre representerade på arbetsmarknaden än etniska svenskar. Det gäller också om man jämför personer med samma svenska utbildning. Särskilt drabbade är invandrare från Mellanöstern, med en öppen arbetslöshet på 35 procent, och ungdomar."
"Antalet anmälningar om diskriminering på arbetsmarknaden har ökat från 164 år 2000 till 273 under 2001 och till 306 år 2002."
"Vår slutsats är tvärtom att Sverige har tydliga problem med strukturell rasism ."
En annan möjlig slutsats är den höga arbetslösheten bland utomeuropeiska invandrare beror på att de till stor del saknar den typ av yrkeskunskaper som efterfrågas på den svenska arbetsmarknaden.
"Invandrade egna företagare har också lägre inkomster än företagare som är födda i Sverige."
Den möjligheten finns tydligen inte i Gabelics tankevärld att de verkliga inkomsterna kan vara större än de deklarerade, att det skulle kunna förekomma skattefusk.
"Polisens oförmåga att öppna sin organisation försvårar särskilt brottsbekämpning i bostadsområden med hög andel invandrare. Vi vill se en djärv satsning på riktad rekrytering under några år i invandrartäta områden som Rosengård och Rinkeby."
Om få invandrare är poliser är Gabelics tolkning bristande rekryteringsförsök. En annan förklaring skulle kunna vara bristande intresse eller otillräcklig kompetens.
"Rättssystemet gör sig skyldigt till 40 anmälda fall av diskriminering per år."
Redan anmälan tolkas här som skuld. I själva verket kan ju anmälningar vara ogrundade, särskilt när lagen ställer skadeståndersättningar i utsikt, utan att man riskerar något genom ogrundade anmälningar.
Ett liknande exempel är moderaten Ulrika Karlsson som i SVT-programmet "Debatt" 3/2 2004 upprört konstaterade att bara några procent av de asylsökande i Sverige fick asyl. Hennes slutsats var att migrationsverket missköter sitt uppdrag. En annan möjlig slutsats är ju att att bara en bråkdel av de asylsökande faktiskt varit förföljda.
Med ett politiskt korrekt perspektiv är problemet att alltför få utlänningar får komma till Sverige (som flyktingar, anhöriga eller arbetskraft), att invandrare på olika sätt diskrimineras i vårt samhälle, att inte tillräckligt mycket av särskilda satsningar görs på dem och att "främlingsfientligheten" måste bekämpas hårdare.
Med ett nationellt perspektiv är problemet att alltför många utlänningar kommit till Sverige, individer som aldrig borde ha kommit hit (eftersom de inte är flyktingar och heller inte efterfrågade som arbetskraft). Ett problem är också att alltför många av dem som kommit hit inte vill anpassa sig till svenska normer och värderingar.